Асен Разцветников
Шумят лесовете…

chitanka.info

Шумят лесовете. И бавно издига се месецът пак.

Лежа в долината, удавен дълбоко в зеления мрак.

Ти, сън, ти, убиецо тъмен, побързай по горския път

със звездните люлки и примки и с ножа на нощната смърт.

Дойди, заплети ме, люлей ме, упой ме и в тихата нощ

забивай дълбоко в гърди ми вълшебния сребърен нож.

И нека умра и потъна във другия, в чудния свят,

де всеки е чист като утро и с леките птици е брат.

И нека сънувам, че плувам по синя небесна река,

че вятърът лодката люлка и гали ме с топла ръка,

че в здрача от синя коприна, що нежно над мене звучи,

трептят като облаци меки две тъмни, любими очи

Заслуги

Имате удоволствието да четете тази книга благодарение на Моята библиотека и нейните всеотдайни помощници.

http://chitanka.info

Вие също можете да помогнете за обогатяването на Моята библиотека. Посетете работното ателие, за да научите повече.